MBS = Mortgage Backed Securities, krediter som omfattar bostadslån.
VAR= Value At Risk,
-en modell för att beräkna riskerna för förlust i finansiella tillgångar.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Filemon
www.sweSUB.nu - Texter på ren svenska
Är det de där?
Tänker de hålla till här?
- Har ni varit med om sånt här förut? - Nej.
Låtsas som att det regnar och fortsätt jobba.
Sätt igång.
Glo inte.
- Timothy Singh? - Ja. - Vi måste tala med er.
Kom.
- Eric Dale? - Ursäkta?
- Eric Dale? - Nej. - Ursäkta?
- Jag är inte Eric Dale. - Ursäkta mig.
Han är min chef. Han finns längre bort i korridoren.
Ursäkta mig, mr Dale? Den här vägen.
Okej.
Beklagar att vi måste vara här i dag.
Men vi lever i förändringens tider som ni säkert känner till.
Jag arbetar på riskhanteringen. Jag för- står inte logiken i att skära där.
Det är inget personligt. De flesta på den här våningen måste gå idag.
Ms Bratberg ska nu gå igenom detaljerna i det paket som företaget erbjuder.
Mr Dale, företaget erbjuder er sex månaders avgångsvederlag med halv lön.
Ni får behålla de optioner som ni har och hälsovården förlängs samma period.
Ni har betänketid till imorgon kl 16:47. Sedan återkallas erbjudandet.
Förstår ni?
Tyvärr, mr Dale, på grund av ert mycket känsliga arbete här,
-måste företaget vidta vissa åtgärder av säkerhetsskäl som kan upplevas stötande.
Jag hoppas, med tanke på er... mer än 19- åriga tjänst i företaget-
-att ni förstår att dessa åtgärder inte är ett uttryck för-
-företagets bedömning av era prestationer eller er karaktär.
Jag förstår inte.
Hon ber om ursäkt.
Er tillgång e-post, till servrar och till byggnaden,
-samt er laptop och mobiltelefon upphör efter detta möte.
Den här mannen följer er till ert kontor-
-så att ni kan ta hand om era personliga tillhörigheter.
Hur blir det med mitt pågående arbete?
Företaget har en övergångsplan.
Men vi uppskattar er omtanke.
Vi förstår att det här är svårt. Och här är mitt kort.
Kontakta mig gärna om ni behöver hjälp med omställningen.
Sir.
Okej.
Jag beklagar.
- Är du fortfarande vid liv? - För tillfället.
- Grattis. - Det var ett blodbad.
Jag hörde det.
Eric... om jag kunde ha gjort nåt, så...
- Ja, jag vet. Jag vet. - Okej.
Berätta, vem var det?
- Rogers? - Jag säger inget.
Robertson?
Den subban. Förstås. Jag skulle aldrig ha gått till henne.
Det var ingen. Vet du vad det var? Otur bara.
- Okej, lycka till. - Will...
Kom hit.
Jag kom på en massa skit här som jag tror att nån behöver titta på.
Eric, de säger att alla måste gå härifrån.
Lämna det bara.
Din oro uppskattas...
...men det är inte ditt problem längre.
Lycka till.
Den här vägen, Mr Murphy.
Eric, jag är väldigt ledsen.
Har de sagt hur det blir med oss?
Det blir otrevligt här ett tag. Men ni kommer att klara er.
- Lycka till, Eric. - Okej.
Vi ses snart igen, okej?
Eric.
Jag vill bara säga tack.
Det är inte nödvändigt.
- Du har varit den person här som jag... - Jag vet.
Vänta, jag arbetade på en grej men jag fick inte avsluta det.
Så...ta en titt på det.
Var försiktig.
Telefonen ni ringer från är inte i bruk för närvarande.
Robertson! Sarah Robertson. Sarah...
Stängde du av min telefon?
- Eric, jag gjorde ingenting. - Fan ta dig.
Det var jävligt otäckt.
Det blir värre innan det blir bättre.
- Tror du? - Mycket.
Har du Nicorettes? Jag har slut på mina.
Vilket betyder att jag kommer att döda nån inom tio minuter.
Är du okej?
- Min hund håller på att dö. - Jag beklagar.
Pratade just med veterinären. En jävla levertumör.
Jag betalar 1.000 $ per dag, bara för att försöka hålla henne vid liv.
Jag har inte en jävla aning om det går att göra nåt åt det.
Nu har alla gått.
Så...
- Hur många har vi kvar? - Runt 33.
Samla alla är där ute. Jag måste säga nånting.
De väntar.
De väntar på dig.
Okej, får vi höra det.
Ni är kvar här av en anledning.
Åttio procent på den här våningen fick nyss gå hem.
Sista timmen har vi tagit farväl.
Fina människor, bra på sina jobb. Men ni var bättre.
Nu är de borta, tänk inte på dem.
Det här är er möjlighet.
På alla våra kontor, från Hong Kong till London, händer samma sak.
Tre av sju killar, som stod mellan er och chefsjobb, är borta.
Det är er möjlighet.
Jag har varit med i 34 år och jag vågar påstå att det här inte är sista gången.
Men alla ni är överlevare.
Det är så det här företaget under 107 år har fortsatt att växa sig starkare.
Så håll huvudena högt. Åter till arbetet. Får vi höra det?
- Alla ska gå ut. Kom igen. - Nej, det är okej. Tack i alla fall.
Om du ångrar dig, slå en signal.
- Jag ska. - Kom.
- Vart ska ni gå? - Grand.
- Jag ringer när jag är klar. - Okej.
Var glad att du lever.
Det är jag.
- Ha en god kväll. - Du också.
Jag kan inte höra dig. Kan du gå ut? För mycket oväsen.
Vänta. Det är högljutt. Ge mig en sekund.
- Okej, vad händer? - Hej, var är du?
- Okej. Är du med Will? Jag tror att han är kvar. Varför?
Jag vill att du hämtar Will, och jag vill att ni kommer hit.
- Vart? - Till kontoret... Jag är allvarlig.
Vänta, ska jag släpa vår chefs chef från klubben till jobbet kl 22 på kvällen?
Tekniskt sett är han vår chef, och ja, det vill jag att du ska göra.
- Varför? - Bara lita på mig. Jag behöver er nu.
Okej. Vi är där om 10 minuter.
Fan.
Har jag nån gång sagt att jag gillar din väska?
- Har du en klänning som matchar? - Visst.
Då kan du ju studsa runt med den som en jävla tjej.
Kolla vem som bränner ljuset i båda ändarna.
Varför följde du inte med ut?
Du behöver inte fjäska. Jag vet inte ens vad ni killar jobbar med.
Tråkigt att jag måste be er komma tillbaka hit, men...
- Vad har hänt? - Titta på det här.
Eric gav mig den här filen innan han gick. Han var inte klar med den.
Det sista han sa till mig innan hissen stängdes var, "var försiktig".
- "Var försiktig"? - Så, jag blev nyfiken.
Jag kollade lite, och såg snart att det enda som saknades...
- Det ser inte bra ut, Will. - Okej. Vad betyder det?
Nej, nej. Titta på modell fyra. Den är mer logisk.
Vad är det här?
Det här är alla våra tillgångar vid varje given tidpunkt.
Vad Erik gjorde var att beräkna värden för rörelser utanför VAR- modellen.
- Hurdana rörelsenivåer? - Det är ganska komplicerat.
Rörelsemönstret beräknas i princip utifrån historik-
-med en utökad marginal på 10- 15%.
Så vi började kolla rörelsemönstret.
- När? - Idag. Tisdag.
Måndag. Förra fredagen och onsdag.
- För två fredagar sedan. - Okej jag fattar.
Fan. När det väl börjar gå åt fel håll. Det blir jävligt stort.
- Hur stort? - Förluster större än vårt börsvärde.
Beräknade förluster, Will.
- Bara på vår våning? - Ja.
- Var fan är Eric Dale? - Vet inte. Mobilen är avstängd.
- Vad menar du? - Mobilerna stängdes idag när de fick gå.
Hänsynslöst.
- Har du försökt nå hans egen mobil. - Avstängd.
- Ring hem till honom. - Nu?
Ja. Vet vi ens om han har rätt?
- Ser jävligt rätt ut i mina ögon. - Det gör det.
Mrs Dale, det är Will Emerson.
Jag mår bra, tack. Kan jag få tala med Eric?
Nej. Hans telefon verkar vara avstängd. Kan ni be honom ringa?
Så fort som möjligt.
Tack så mycket. Adjö.
- Var fan är han? - Har inte han tre barn?
Inte vet jag, skulle du gå hem?
Jag vet var han är. Jag vill att ni två åker och hämtar honom.
- En bil vänta på er där nere. Åk. - Nu?
- Ja. Nu. - Vad tänker du göra?
Jag ska ringa Sam.
- Ja? - Det är Will.
- Klockan är elva. - Jag vet. Beklagar.
Vad är problemet?
- Jag tror att du måste komma tillbaka. - Vad?
- Sam, hör på... - Klockan är elva på kvällen.
Jag är medveten om den jävla tiden, Sam. Men du måste se det här.
- Se vad? - Det är...
- Meila det till mig. - Det är nog ingen bra idé.
Jag är på väg.
Kolla människorna.
Knallar omkring och har inte en aning om vad som håller på att hända.
Jag försöker att inte låta arbetet påverka mig.
Jag har märkt det.
Kom igen. Vi är 23 år.
- Jag är 28. - Okej, 28. Skit samma,
-men jag fick ihop nästan en kvarts miljon dollar förra året.
Fan. För vad? Jag petar in lite siffror på en datorskärm.
Nån crackmissbrukare läser dem och spelar mot nån annan nånstans-
-som annars skulle ha satsat allt på nummer 7 på OTB.
När dagen är slut har en kille vunnit och en har förlorat.
- Det är väl lite mer komplicerat än så? - Jo.
- Will frågar om vi hittade honom. - Säg att vi inte har hittat honom än.
Okej.
- Eric Dale. - Jisses.
Innan han gick, med vakt förresten...
Jag hade inget med det att göra... Fortsätt.
Han gav filen till Peter Sullivan.
- Vem är Peter Sullivan? - Egalt. En av Erics killar.
Men det sista han sa innan hissdörrarna stängdes, var: "Var försiktig."
- "Var försiktig." - Ja.
- Varför? - Ta en titt.
Du vet att jag inte kan läsa sånt där. Säg det på engelska.
Okej. Den här killen, Peter Sullivan blev inspirerad av ditt peptalk.
Snyggt jobb förresten. Och han satte igång efter jobbet.
- Och jag tror att han spikade det. - Spikade det?
- Ja, jag tror att han räknade ut det. - Och...?
Det ser inte bra ut, Sam.
Här är det historiska rörelseindexvärdet som hela vår verksamhet bygger på.
Om vi hamnar utanför gränsvärdet blir det väldigt illa väldigt fort.
Hur nära gränsvärdet är vi?
Vi har passerat nära. Vi bröt igenom fem eller sex dagar de sista två veckorna.
Just nu befinner vi oss på rätt sida. Tillfälligtvis.
Men se vad som händer när vi hamnar på fel sida.
- Vänta lite. Vad är det jag tittar på? - Kolla beräkningen där.
- Är det...? - Ja. Och det skulle vara en hyfsad dag.
- Är beräkningen riktig? - Jag vet inte.
- Var är Eric Dale? - Vi stängde hans mobil.
- Hans fru sa att han inte är hemma. - Han deppar nog över en öl nånstans.
- Var är killen som löste det? - Han letar efter Eric.
- Vet han vad han gör? - Vad vet jag?
Se till att han kommer tillbaka hit.
Vad kan de där tjejerna tjäna en natt?
1.500 $?
- 2.000 $? - 2.000 $.
Fan. Det är...ganska bra.
Jag menar, om man tänker efter.
Will. Ja.
Nej, vi har frågat men ingen har sett honom.
Okej.
Hur mycket tror du Rogers tjänar på ett år?
Ingen aning.
- Vilket år? - Förra året.
Trekvarts miljon?
Inte ens i närheten.
- Mer? - Mycket mer.
- En miljon? - Två och en halv miljon förra året.
Fy fan. Hur vet du det?
Han berättade det... Jag frågade och han talade om det.
- Tror du att det är sant? - Ja, antagligen.
- Varför är det för jävligt? - Tycker du att det är rättvist?
Rättvist eller orättvist...
- Så vad tror du Rogers får ihop? - Ingen aning. Trafiken är en mardröm.
- Will. Mr Rogers. - Följ med oss.
- Seth Bregman och Peter Sullivan. - Sir.
Will? Vart ska vi?
Vi ska få ett andra utlåtande om ditt arbete, Peter.
Så Sam, vad har du att visa oss?
Det kommer om nån minut. Svårt att hitta nån i kopieringsrummet.
Okej, lite introduktion, Sarah Robertson, som ni känner.
VD för Riskhanteringen, Ramesh Shah från övervåningen.
Och David Horn, intern rådgivare.
Angenämt. Min affärschef Will Emerson och...
Peter Sullivan och Seth Bregman på Riskavdelningen.
- Var är Eric Dale? - Han fick sparken idag.
Vilka har du kvar på Riskavdelningen?
Från och med idag är det Peter och vår junioranalytiker, Seth.
Verkligen?
- Will Emerson? - Ja, tack. Dela ut dem.
Tack.
Tydligen har Eric arbetat med det en tid men hann inte avsluta det.
I morse gav han filen till Peter och bad honom titta på den.
Peter gjorde några kompletteringar och det här är vad som kom ut.
- Peter, är det här ditt arbete? - Huvudsakligen mr Dales.
- Men det är ditt utkast? - Ja.
Grundat på mr Dales ursprungliga arbete. Men, ja.
Vad har du för bakgrund? Dina meriter?
Jag har jobbat här i 2,5 år, med Eric.
Men jag har en teknisk doktorsexamen, specialitet framdrivning.
Vad är specialitet i framdrivning?
Att beräkna hur friktion påverkar styrning under reducerad gravitation.
- Så du är raketforskare? - Var. Ja.
Intressant. Hur hamnade du här?
Siffror, bara annan typ av beräkningar.
Och, fritt ur hjärtat, pengarna här är betydligt mer lockande.
- Hur mycket är klockan? - 02:15.
Fan. Fan.
Eftersom ni två inte har sagt nåt antar jag att matematiken stämmer.
Vi behöver mer tid att gå igenom det. Men Mr Sullivan verkar veta vad han gör.
- Så vi tycks ha ett problem. - Tack för det.
- Hur mycket är klockan? - 02:16.
Fan.
Sam, hur lång tid skulle det ta för dina medarbetare att rensa våra böcker?
- Allt? - Ja.
- Jag vet inte. Veckor. - Veckor? - Ja, veckor.
Men du vet säkert att vår verksamhet är både försäljning och köp?
Det fungerar inte utan båda delarna. Om vi slutar köpa en dag eller två,
-är det inget vi kan dölja. Det kommer ut.
Och när det gör det är det färdigt. Och det går fort.
- Jag förstår. - Gör du?
Ja.
Hur många säljare har vi kvar?
- Jag vet inte... - 60.
Jared, när jag ser på det närmare, är det riskfaktorn som är problemet.
Ursäkta mig.
Jag varnade för det här i fjol. Vi skulle inte ha hamnat här om...
Som jag sa, det är bara en tidsfråga innan nån annan-
-räknar ut samma sak och ser samma sak som vi, om nån inte redan har gjort det.
Förstått. Sarah, hur bedömer du värdet-
-på det som finns kvar i böckerna?
- Varför skulle det finnas i böckerna? - För plötsligt vill ingen köpa.
Fan ta dig. Lägg av.
Utan aktiv marknad skulle det ta veckor eller månader. Du måste gå blockvis.
Jared, det är mycket enkelt.
Sam!
- Will, Peter, och...vad fan heter han? - Seth.
Tack. Seth. Kan ni ge oss några minuter?
- Peter? Har nån annan sett det här? - Nej, ingen förutom vi.
- Och Eric Dale. - Ja. - Vet vi verkligen inte var Eric Dale är?
Han har inte kommit hem och vi stängde hans telefon idag.
Perfekt. Jag skulle vilja veta var han är.
- Jesus jävla Kristus. Vem är han? - Sams chef.
- Han ser ut som en 15-åring. - Han är 40.
- Hur händer sånt? - Det händer hela tiden.
Utom mig.
Han har hårda nypor.
Vad talar de om därinne?
Inget trevligt.
Vad är inte trevligt?
Om folk slutar köpa det vi säljer.
Jared.
- Du kan inte göra det du tänker. - Jag har inget annat val.
Vad betyder det, har vi inget val? Fan ta dig, inget val?
- Fan? Har du ens kikat på siffrorna? - Jovisst, men vad vet jag?
Visst är det så, Mr Shah, att siffrorna adderas inte. Ett och ett blir inte två.
- Jag behöver mer tid. - Vi kan inte säga nåt än.
- Skojar ni?... - Vi behöver mer tid för vår slutsats.
Okej. Vi ses igen om 45 minuter.
- Sam, har du filen? - Ja.
Vad tänker du göra?
Ska du ringa honom?
Det har jag redan gjort.
Jisses.
Det är tjusigt.
Lång väg ner.
Ja, det är det.
Will, gör det inte.
Människor som står på kanten upplever rädsla, men inte för att falla.
Det är rädda för att de kanske hoppar.
Det var djupt och deppigt. Tack.
Jag är lite dyster ibland.
Okej. Kom ner, Will. Snälla, kom ner.
Ja, skit i det.
Inte idag!
- Ser ut som att de tänker dumpa skiten. - Va?
- Kolla. - Hur då?
- Ni får se. - Hur kan de göra det?
Det är omöjligt. Men de httar på nåt.
Jag har varit här i 10 år och jag har sett saker som ni inte skulle tro på.
De ser till att inte förlora pengar.
De bryr sig inte om alla andra gör det, men de förlorar inte.
Will?
Gjorde du verkligen 2,5 miljoner i fjol?
Visst.
Hur satte du sprätt på dem?
Det går rätt fort. Du lär dig att spendera.
- 2,5 miljoner går fort? - Okej, få se...
Skattmasen tar hälften, så det blir en och en kvarts kvar.
Mitt lån tar 300 tusen.
Jag skickar 150 till mina föräldrar.
- Vad är kvar? - 800. - Okej, 800.
150 gick till en bil.
Cirka 75 på restauranger. Förmodligen 50 till kläder.
- 400 till sämre tider. - Smart.
Ja, orkanen ser ut att vara i antågande.
Du har fortfarande 125 kvar.
Jag spenderade 76.520 $ på horor, sprit och strippor.
Mest horor.
76,500?
Jag kunde dra av det mesta som underhållning. Det är sant.
Kavalleriet är här! Kom, vi måste gå.
Hur gammal är du?
43.
Det är märkligt.
Det är som en dröm.
Jag vet inte, det verkar som om vi precis har vaknat.
Kom in.
Hur ser det ut?
- Jag borde gå. - Nej. Du bör stanna.
Det är seriöst. Killen knäckte det.
Formeln är värdelös.
- Vad betyder det? - Den är fel.
Värdepapper för åtta biljoner dollar förlitar sig på den ekvationen.
- Vi hade fel. - Nej, du hade fel.
- Skyll inte på mig. Vi diskuterade. - Jag går till konferensrummet.
- Nej, jag vill att du ska höra på. - Jag vill inte höra det.
Hur tror du att jag stått ut här så länge?
Jag har ringt Tuld.
- Har vi nån beredskapsplan? - Beredskapsplan? - Ja?
Nej, vi utgår från det här.
Så vi har blottställt oss totalt, eller hur?
För Tuld eller för marknaden?
För båda.
Har han kommit?
- Tulds helikopter landade nyss. - Jag vet. Följ med... Var är Sam?
- Jag vet inte. Ska vi med allihop? - Ja.
Ett gott råd innan vi går in dit.
Det kan bli otrevligt. Men säg som det är. Osminkat.
Ändra inte ett ord. Ingen här är smart nog. Inklusive raketforskaren.
- Mr Cohen. - God morgon.
Den här vägen.
- Han väntar på er. - Utmärkt.
John.
Var så goda och sitt.
Välkomna. Jag ber om ursäkt för jag har dragit hit er så här tidigt.
Men av vad jag har fått höra, måste det här hanteras skyndsamt.
För flera veckor sen egentligen. Men det är så dags att vara efterklok.
Så, varför tar inte nån och berättar vad som har hänt?
Mr Tuld, som jag sa tidigare, om man jämför värdet högst upp på sidan 13...
Jared, det är lite för tidigt. Förklara bara på enkel engelska.
Killen som räknade ut det här? Mr Sullivan? Talar han engelska?
Jag vill tala med analytikern som har hittat den här röran.
Visst. Det är Peter Sullivan här.
Åh, mr Sullivan. God morgon. Kanske ni kan berätta vad som händer?
Var snäll och prata som om jag vore ett litet barn eller en golden retriever.
Det var inte hjärnan som fick mig hit. Det kan jag försäkra.
Sir, som ni kanske inte vet arbetar jag-
-åt mr Rogers som biträdande med riskbedömningar och förvaltning av MBS.
Slappna av bara. Stå upp. Tala tydligt. Vad är det för typ av problem?
Som ni vet har företaget de senaste 36- 40 månaderna paketerat-
-nya MBS produkter som kombinerar flera olika segment-
-av klassificeringar av säkerheter.
- En lönsam affär som ni nog har märkt. - Det har jag.
Företaget gör många såna affärstransaktioner varje dag.
Problemet, orsaken till att vi är här, är att det tar företaget cirka en månad-
-att bokföra produkterna korrekt, nåt som innebär en utmaning-
-ur riskhanteringssynpunkt. - Och den utmaningen är...?
Vi måste hålla tillgångarna i våra böcker längre än önskvärt.
Men viktigaste faktorn är inteckningar.
Deras inflytande har tillåtits skena iväg mycket mer-
-än vad som skulle tillåtas under andra omständigheter,
-och därmed höja riskprofilen utan att varningsklockorna ringer.
Nu... Tack mr Sullivan. Sitt ner. Jag gissar att er rapport här säger,
-och ge mig ett handtag här.
Det jag antar är att med tanke på den... ojämna väg vi har kört på senaste veckan-
-att siffrorna som era briljanta medarbetare har kommit fram till-
-inte spelar nån roll längre med tanke på det som sker idag.
Faktiskt vad som redan har skett de senaste två veckorna.
Så, ni säger att det redan har hänt?
- Typ. - Typ.
Och Mr Sullivan, vad säger er modell att det betyder för oss här?
Där blir det en uppskattning. Men...
Ni talar med mig, mr Sullivan.
Sir, om tillgångarnas värde minskar med 25% men ligger kvar i böckerna,
-blir förlusterna större än det nuvarande börsvärdet på hela företaget.
Så, det ni säger...
...är att musiken är på väg att tystna...
-och vi står där med den största påse stinkande exkrementer-
-som nånsin skapats under historien med...kapitalism.
Sir, jag kanske inte skulle uttrycka mig på det sättet. Får jag förtydliga.
Med er association om vad modellen visar-
-blir musiken, så att säga, lite tystare.
Om musiken tystnar helt skulle modellen inte vara i närheten av det scenariot.
Det skulle vara betydligt värre.
Jag ska berätta en sak, mr Sullivan.
Vill ni veta varför jag sitter här med er alla?
Jag menar, varför jag tjänar de stora pengarna?
- Ja. - Jag är här av en enda anledning.
Jag är här för att gissa hur musiken låter om en vecka, en månad, ett år.
Så är det. Inget annat.
Och när jag står här i natt,
-befarar jag att jag inte hör ett ljud.
Bara...
...tystnad.
Så, nu när vi vet att musiken har tystnat, vad kan vi göra åt det?
Mr Cohen? Ms Robertson?
Jag befarar att det är er tur att träda in.
Herren ska veta att vi har förlitat oss nog på mr Sullivan ikväll.
Vad har ni att komma med?
Vad har jag sagt sedan första dagen ni klev in på mitt kontor?
Det finns tre sätt att överleva här, vara först, vara smartare eller fuska.
Nej, jag fuskar inte.
Och även om jag vill tro att vi har några ganska smarta människor här,
-är det fan så mycket lättare att bara vara först.
Sälj allt. Idag.
Är det ens möjligt, Sam?
Ja, men till vilket pris?
Jag måste betala.
- Verkligen? - Skulle tro det.
- Var slår det tillbaka mot oss? - Överallt.
Sam, du tycks inte förstå vad din pojke här just har sagt.
Om du måste, hur skulle du gå tillväga?
Du kallar handlarna till deras normala 6:30 möte och säger som det är.
De måste veta att det är slut oavsett.
De måste få en rejäl morot. Sedan ut innan portarna stormas.
Inga byten. Ingenting.
40% klart till 10:15. Kl 11:00 måste alla avslut vara klara-
-eftersom ryktet är ute vid lunchtid.
Och vid 14-tiden får du sälja en dollar för 65 cent. Om du har tur.
Sedan är FBI här och försöker stoppa.
- Ramesh? - De kan förhala men inte stoppa det.
- Du har rätt att sälja. - Men, John, även om-
-vi obehindrat kan göra det-
-är den verkliga frågan, vem ska vi sälja till?
Samma människor vi har sålt till förut och alla andra som vill köpa.
Men John, om du gör det här dödar du marknaden i åratal. Det är över.
Och du säljer nåt som du vet saknar värde.
Vi säljer till hugade spekulanter för aktuellt marknadspris.
Så att vi kan överleva.
Du får aldrig sälja nåt mer till dessa människor i framtiden.
- Det förstår jag. - Gör du? - Gör du?
Så är det! Jag säger det bara. Så är det!
Klockan är 04:00. Jared, du har tid till 05:00 för att skissa upp en plan.
Finns det nån annan som har kunskap om det här, block för block?
- Eric Dale. - Och var finns han?
- Han är han inte längre anställd. - Vi har försökt hitta honom.
- Carmelo. - Ja? - Ta hit Eric Dale till 06:30.
Vi ses här igen om en timme.
Sam, vi måste prata.
Det här är en fin stad.
Jag har gillat stället sen jag kom hit. Allting.
Sam, är du med mig?
Jag vet inte, John.
Det här är otäckt.
Vi är försäljare, du och jag.
- Vi säljer. Det är inte så komplicerat. - Exakt.
Och du säljer aldrig till nån som du inte tror kommer tillbaka.
Det är läxan vi lärt oss. Och i morgon är vi färdiga.
- Så här är det, Sam. - Du säger det. Vad menar du?
Det här är stort. De flesta av oss klarar sig inte.
- Oss? - Gatan. - Vad pratar du om?
Det här är inte det enda problemet den här veckan. Det här är bara början.
- Eftersom du startar det. - Jag tror inte det. Inte den här gången.
- Summorna adderas inte längre. - Instämmer. Det har jag sagt i åratal.
Om killen där ute kunde komma på det, då...
Jag vet inte om jag kan gå in dit och tvinga killarna ge järnet.
När blev du sån mjukis, Sam?
Fan ta dig, "mjuk". Du har panik.
Att gå först ut genom dörren kallas inte panik.
Du har uppenbarligen mer information än jag har.
Men jag tror att företaget är färdigt. Ingen kommer att lita på dig igen.
Du försätter medvetet folk i konkurs, punkt slut.
Det är mitt bekymmer, Sam.
- Hur gick det? - Det är en jävla soppa.
- Tänker de genomföra det? - Förmodligen.
Jisses.
Kom ihåg den här dan, pojkar.
Kom ihåg den här dan.
- Så, vilken strategi blir det? - Det är dit jag på väg.
- Ner för att jobba på den med killarna. - Nej, nej. Du och jag med John.
Jag är inte säker på att vi behöver nån. Det är inte så jag jobbar.
Snälla.
Han vet var han har oss. Hela tiden.
Det är precis det jag menar.
Och medveten om vad som diskuterats av både dig och mig,
-förstår jag inte hur du kan ha nåt annat än en falsk trygghetskänsla.
Jag är inte ute efter trygghet, Sarah.
Jag tror inte att det finns nån.
Så, återigen, vilken är strategin?
Jag är inte så säker på att det finns nåt mer att göra.
Det är enkelt. Tänk inte ens tanken på att ge mig hundhuvudet för det.
För om vi faller, då vet du fan så väl att det blir tillsammans.
Nej... Jag är inte så säker på att jag vet det.
- Hej. - Åh, ursäkta.
Vad tror ni att Tuld fick in förra året?
- Vill du hålla käften? - 86 miljoner.
I bonus och lön.
- Verkligen? - Visst, det är offentliga uppgifter.
- Han var värd en miljard. - Var?
Tills idag.
- Verkligen? - Ni får väl se.
Jag ska ta lite kaffe. Vill ni ha nåt?
- Jag behöver lite frisk luft. - Bra idé.
- Är det okej, Will? - Okej vad? - Att jag går ut en sväng?
Naturligtvis, det är inget fängelse. Eller vill du hålla handen?
Varför lägger de på en massa frukt?
Hallå, Will Emerson. Hej.
Okej.
Nej. Tack. Jag förstår.
Nej, vi ska vara diskreta... Tack.
- Vad? - Erics fru.
Han är hemma men vill inte prata med oss.
- Var bor han? - Heights. Ska jag ringa Tulds kille?
Det är Eric. Ni båda hämtar honom.
- Men ni måste vara tillbaka 06:00 - Okej.
Jag avskyr Brooklyn.
- Får jag komma in? - Naturligtvis. Varsågod och sitt.
Vi ska genomföra det.
Okej.
Det blir tufft.
- Är Sam med på det? - Inte än.
Jag behöver en syndabock till ledningen och handlarna på golvet.
- Jag eller Cohen? - Det blir du.
Du minns väl att jag varnade både dig och Cohen för det här för ett år sen.
Jag tror inte att den vägen är så lämplig att ta.
Du kommer att bli väl omhändertagen.
Uppenbarligen är det...rätt så komplicerat.
- John, jag fick i otvetydiga ordalag... - Det finns alltid en grå zon.
Egentligen var det mycket tydligt vid den tidpunkten för dig, mig och Cohen.
Jag skulle verkligen uppskatta att du inte motarbetar mig.
- Vi allihop har ställt till det ordentligt. - Ja.
Vi behöver dig här tills det är klart och marknaden har stängt.
Jag förstår.
De går igenom siffrorna med dig där nere. Lycka till.
Fan. Jared kommer.
Vad kan underbarnet vilja?
- Har du tid? - Vi ska hämta Eric.
- Jag vet. En sekund bara. - Okej, vad är det?
Tuld och jag är oroliga för att Sam kanske inte ställer upp.
- Det har väl aldrig varit nåt problem. - Nej. Men i akuta situationer som nu-
-kan ofta vad som är rätt och fel tolkas på olika sätt.
- Sam ställer upp. - Jag vet. Men om han inte gör det...
Om han inte gör det måste vi veta att du gör det.
- Du måste veta att jag gör vad? - Att du ställer upp.
Jag hyser inga tvivel om Sam. Men för att vara tydlig-
-så har han och jag alltid tolkat på samma sätt...oavsett hur akut det varit.
- Jisses, flott kåk. - Ja. Han har nyligen köpt det.
Jag hoppas att det var med kontanter.
Fan, du är en hjärtlös jävel ibland.
Och det var det inte.
Rör inte knapparna.
- Vad gör du här? - Hej.
Så, Peter avslutade det du arbetade med.
- Verkligen? - Det orsakade en ren orkan.
Det kan jag tänka mig.
- Tror du att han har rätt? - Jag vet att han har rätt.
Fan.
Jared Cohen kallade till krismöte i går kväll.
Och, baserat på dina resultat, har de beslutat avveckla hela rasket.
Idag.
Det var ledsamt att höra.
De är oroliga för dig och de vill att jag ska ta dig tillbaka.
- Jag berättar det bara. - Fan ta dem.
- Reta inte upp dig. - Glöm det. Jag är ute.
- De kommer att betala dig. - De har ingenting på mig.
Jag har redan fått tillräckligt.
Fan.
Vet du att jag byggde en bro en gång?
- Ursäkta? - En bro.
- Det visste jag inte. - Jag var fackingenjör.
Den gick från Dilles Bottom till Moundsville.
276 meter lång över Ohio River.
12.100 människor kör över den varje dag.
Den sparar 5,6 mil extra körning mellan Wheeling och New Martinsville.
Det innebär 136.300 mil mindre att köra varje dag.
Eller 4.100.000 mil varje månad.
Eller 49.000.000 mil varje år.
Jag blev färdig med projektet 1986. Det är 22 år sen.
Så under brons livstid hittills är det 1.080.000.000 mil-
-som inte har behövt köras i... Vad? Uppskattningsvis 80 km/tim.
Vad blir det? Det blir 134.164.800 timmar.
Eller 559.020 dagar.
Den enda bron har besparat folket i de båda samhällena-
-från att behöva slösa bort 1.531 år av sina liv i en jävla bil.
1.531 år.
Jisses.
Du borde kanske åka tillbaka.
Ja.
- Tack för att du kom förbi. - Ingen orsak.
- Vem fan är det där? - Förmodligen företagets folk.
- Vad? - De vill inte ha olösta problem.
De sparkade mig. Fan ta dem.
Instämmer. Fan dem. Följ med, ta pengarna, du är hemma 17:00.
Annars kommer de att jävlas. Med ditt paket, dina optioner, allt.
Var smart.
Du är en bättre människa än jag.
- Det har alltid varit sant. - Ja, det har det.
- Fint ställe. - Tack.
Eric.
Deppa inte så mycket över det här, okej?
Vissa gillar att köra den långa vägen hem. Vem fan vet?
Där är han.
John.
Hur ser det ut?
Cohen gör ett bra jobb. Det kan fungera.
Vad betyder det?
Det betyder, som du mycket väl vet, att du är en oumbärlig del i pusslet.
- Det var mycket generöst. - Det är ingen gåva.
Jag behöver veta att du ställer upp.
Jag ställer upp för företaget, John.
Jag får inte det jag behöver av pojkarna på golvet om de inte litar på dig.
Om de inte litar på dig fullständigt.
Ställer du upp?
- Du vet mina förbehåll. - Du kan inte ha förbehåll.
Och jag måste veta nu.
John, jag ställer upp för företaget, som jag alltid har gjort. Ursäkta mig.
Okej, Will, får jag sparken?
Jag vet inte.
Ja...
Ganska troligt. Ja.
- Du? - Nej.
Seth, du råkade bara vara på fel ställe vid fel tidpunkt.
Unga killar åker alltid ut först.
Inget jag säger kan göra saken bättre. Det suger ett tag, sedan är det bra.
- Är du okej? - Jag är okej.
För vad det kan vara värt, Jag är ledsen att det händer dig.
Det är inte ditt fel.
Åtminstone kommer du att få en bra slant.
Antar det. Det är många som berörs.
- Ja, det berör människor som jag. - Nej, nej, verkliga människor.
Du måste tro på att du är nödvändig. Och det är du.
Fin bil och stort jävla hus som du inte kan betala, då är du nödvändig.
Enda anledningen till att de är kungar är att vi har våra fingrar med i spelet.
Jag tar bort handen och hela världen blir riktigt jävla rättvis-
-och det vill ingen fast de säger så.
De tar det vi erbjuder men sen spelar de oskyldiga och låtsas inte ha en aning.
Det är mer hyckleri än jag vill svälja. Så fan...fan ta vanliga människor.
Lustigt nog, om vi har rätt kommer de att korsfästa oss för dumdristighet.
Men om vi har fel och kommer in på banan igen,
-kommer samma människor att skratta i byxorna för att vi är såna jävla mähän.
Tror du att vi har fel?
Nej, det är kört.
- God morgon. - Peter.
- Vill du ha en? - Jag röker inte.
Åh, det är bra. Jag röker inte mycket heller.
- Är du trött? - Av vad? Jag jobbar inte som du.
- Det är inte sant. - Faktiskt är det så.
- Kommer alla att få sparken i kväll? - Förmodligen.
- Tänker de ge dig sparken? - De kommer inte att kalla det så.
Det blir en nådastöt. Du behöver inte stå här för min skull.
Nej, jag vill bara inte gå tillbaka dit än.
Jag kan förstå det.
- Jag tror att jag känner din son. - Verkligen?
- Inte så väl, men han verkar trevlig. - Han är trevlig.
Det finns killar man kan säga värre saker om.
Vet han vad som är på gång?
- Vad menar du? - Har du berättat för honom?
Nej, jag har inte ens tänkt...
Nu är de på väg in.
Det är de.
Har du nånsin gjort nåt liknande?
Nej, aldrig. Inte ens i närheten.
Är du säker på att det är det enda... eller rätta att göra?
För vem?
- Jag vet inte. - Inte jag heller.
Gud...
Är ni okej?
Ni tänker sparka mig.
Det här är allt jag nånsin velat göra.
Verkligen?
De är nästan klara, ms Robertson. Ett par minuter bara.
- Du också? - Ja.
- Jisses. - Ja.
- Tråkigt. - Tack.
Jag trodde inte att de skulle få hit dig igen.
De hotade med att ge mig ett helvete i två år med mina andelar och hälsovården.
Eller komma hit och få...
...176.471 $ i timmen för att sitta tyst i det här rummet.
Inte mycket att välja på.
Det är det aldrig.
Det är uppenbart att man inte har reagerat tillräckligt snabbt.
Men din rapport togs på allvar. Jag vill att du ska veta det.
Det är okej. Jag förstår.
Tro mig. Det fanns inget annat du kunde ha gjort.
Kanske.
Då verkade det inte finnas nåt annat val.
Det gör det aldrig.
Visst har du barn?
Så, hur kommer ditt paket att se ut?
Jag vet inte. Det är det jag väntar på.
Det blir nog ganska bra.
Det är nog säkrast.
Tack för att ni kom hit lite tidigare idag.
Gårdagen var usel. Tyvärr måste jag säga att den här dagen inte blir bättre.
I stället för att läsa upp ett uttalande ska jag berätta hur fan det ligger till.
Jag har suttit i möte hela natten med verkställande utskottet,
-som beslutat att avveckla en större del av företagets viktigare tillgångsslag.
Problemet, som företaget ser det, är att efter förmiddagen är festen slut.
Marknaden kommer att bli mycket turbulent för överskådlig framtid,
-och de tror att det är en fördel att turbulensen börjar med oss.
Som resultat har företaget beslutat att avveckla-
-sin majoritetsställning vad gäller räntebärande MBS...idag.
Det här är era paket. Ni ser vilka konton ni ansvarar för idag.
Ni inser vilka konsekvenser utför- säljningen får för era affärsrelationer,
-och, som resultat därav, på era karriärer.
Jag har framlagt denna realitet till VU och de är införstådda med situationen.
Som resultat, om ni lyckas sälja 93% av era tillgångar,
-kommer ni att få 1.400.000 $ i bonus.
Om golvet som helhet uppnår 93%,
-kommer var och en att få ytterligare 1.300.000 $.
För er som inte har varit med förr är det så här en panikrea börjar.
Den första halvannan- timmen är viktigast.
Ni måste hugga på varje napp.
Återförsäljare, mäklare, kunder. Er mor, om hon är köpare.
Och, inga byten.
Endast utgående. Idag.
Sannerligen, det här är inget som nån av oss hade hoppats på, men...
Marken gungar under oss, och tydligen finns det ingen annan utväg.
Killar...
Det här är uppenbart en mycket unik situation.
Om vi är framgångsrika i dag har vi med framgång gjort oss av med våra jobb.
Jag kan inte lova nån av er nånting, några kanske kan omplaceras.
Men jag är mycket stolt över det arbete vi har gjort här tillsammans.
Jag har arbetat här i 34 år, och ett som är säkert, folk kommer att säga-
-många elaka saker om det vi gör idag och vad ni har ägnat era liv till.
Men...sett i ett större perspektiv, har vår kompetens inte gått till spillo.
Vi har åstadkommit mycket, och våra talanger har använts-
-för det goda syftet.
Här är era paket. Tillbaka till arbetet.
- City, det är Eric. - Får jag tala med Elliot.
- William, hur har du det? - Jag är okej. Är det slit och släp?
- Ruinerad, som alltid. - Där ser du. Varför tror du jag är singel?
- Jag vet. Vad kan jag göra för dig? - Vi måste flytta på lite riskpapper.
- Så idag verkar min förlust vara din vinst. - Hur mycket pratar vi om?
- Du borde ha det på skärmen. - Jisses! Till vilket pris?
- 96 för en dollar. - 91. - 94 för alla tre.
- 93,50. - Avgjort.
-Trading. - Hej snygging. - Will, vad händer där borta?
- Flyttdag idag.. - Varför är ni så skärrade?
Tror du att de säger nåt? Bara att idag är min förlust din vinst.
Jag har 270 miljoner på 15 år till 1,5 över värdet.
- Varifrån? - Varifrån? Bryr du dig? - Nej.
Vilket pris? Jag hör saker... Ni killar skrämmer mig lite.
- Jag delar det här bara med dig. 85. - Avgjort.
- Deutsche. - Det är Will Emerson.
- Fan ta dig, din usla jävel. - Du är väl inte arg än.
Ryktet är ute. Jag lägger på nu.
- Lawrence! - Vad fan gör ni där borta?
- Bara lite vårstädning. - Inte som jag har hört.
Lawrence, är du köpare? - Jag är inte säker längre. På vad?
- Det låter som om jag bör fråga. - Vad talar vi om?
375 miljoner, 30 års mix.
- Fan. - Är du med?
- 63 cent. - Fan ta dig. Jag lägger på.
- 63. - Jag ska fråga. Jag ringer om 5 röda.
- Då är det kanske 55. - Okej. Häng kvar.
Sam, telefon.
- Sam, in på linjen! - Ja?
Jag har Lawrence på Merrill. ...på 63 cent.
- På vad - 375 mix 30.
- Bjud 65 och slå till. - Skojar du? Det är...
Det är 131 miljoner back på en affär.
Jag förstår. Slå till.
- Lawrence, allt eller inget för 65. - Allt.
Bra gjort.
Jag vill bara ge dig en hint om att vi ska börja skicka hem några.
- Nu? - Ja, Sam. Inga olösta problem.
Naturligtvis.
Och för vad det kan vara värt, du är fortfarande med.
Jag antar att nån där uppe gillar dig.
Sam. Varsågod och sitt.
Ett Grattis är verkligen på sin plats.
De gjorde sitt bästa.
Du gjorde ett suveränt jobb. Tack för det. Slå dig ned.
Ursäkta att jag äter, men det har varit en lång dag.
- Vill du ha nånting? - Ingenting. Tack.
- Vad kan jag göra för dig? - Jag vill ut.
Jag är färdig. Jag vill ut.
Jag vill att du frigör mina optioner, om de är värda nåt, och min bonus.
Du ska få allt och du behåller din position. Men jag behöver dig 2 år till.
Kom igen, Sam. Ett litet leende.
Du gjorde bra ifrån dig idag.
Vet du, det börjar faktiskt kännas lite bättre nu.
Du kan känna dig lycklig, Sam. Du kunde ha grävt diken i alla år.
Det är så sant. Och då skulle jag åt- minstone ha haft några hål att visa upp.
Jag begriper inte hur det kunde gå så här.
När började du tycka så synd om dig själv?
Du tror att vi har försatt folk i konkurs idag. Det var gratis.
Men du har gjort det varje dag i nästan 40 år, Sam.
Och om det är gratis så finns allt där ute.
Det är bara pengar.
Papperslappar med bilder på-
-så att vi inte behöver döda varandra bara för att få mat.
Det är inte fel. Och det är inte annor- lunda idag än det nånsin har varit.
1637, 1797,
1819, 1837, 1857, 1884,
1901, 1907,
1929, 1937, 1974,
1987, jisses vad jag blev lurad.
1992, 1997, 2000, och vad vi vill kalla det.
Samma sak händer om och om igen.
Och du och jag kan inte kontrollera det, stoppa det eller ens bromsa det.
Eller ändra på det ens aldrig så litet.
Vi reagerar bara. Och vi tjänar en massa pengar om vi gör det rätt.
Och gör vi fel så hamnar vi i diket.
Det är alltid samma procentsats av vinnare och förlorare,
- lyckostar och svältande hundar i den här världen.
Vi är kanske fler i dag.
Men procentsatsen är alltid konstant.
Jag gör det, John, men inte på grund av ditt lilla tal.
Utan därför att jag behöver pengarna.
Svårt att tänka sig efter alla år, men jag...behöver pengarna.
- Vill du ha kaffe? - Nej tack.
Tänker du behålla killen?
Behålla honom?. Han blir befordrad. Det är alle man på däck nu, Sam.
Den här missen kommer att generera en massa pengar, så vi behöver hjärnor.
Hallå.
- Jag har ringt polisen. - Mary.
- Sam. - Ja.
Vad gör du?
Sam, vad gör du?
Ella dog.
Jag körde hem från veterinären och kom inte på nåt annat ställe.
- Hon hör hemma här. - Jag vet.
Men Sam, du bor inte här längre.
Är du okej?
- Du ser inte ut att må så bra. - Det har varit en tuff dag.
- Jag vet, Sammy ringde. - Mår han bra?
De fick sparken men de överlevde.
Bra.
Jag ska gå in igen...
...tillbaka till sängen.
Larmet är på, så försök inte bryta dig in.
Ta hand om dig.
Svensk text: SSG - SweSUB Group © Filemon
www.sweSUB.nu - Texter på ren svenska